Čokolešnik
Čokolešnik je blagovna znamka pšenične kaše za hitro pripravo, ki jo je ljubljansko podjetje Kolinska na trg poslalo leta 1980.[1] Je v lasti hrvaškega podjetja Podravka, ki od leta 1970 izdeluje Čokolino, čokolešniku podoben izdelek.[2][3]
Čeprav je Kolinska do konca leta 2003 Čokolešnik prodajala kot hrano za otroke med 4. mesecem in 3. letom starosti, so njegovi potrošniki tudi odrasli.[4]
Podravka je blagovno znamko od podjetja Droga Kolinska kupila leta 2008, z njeno proizvodnjo pa uradno začela 1. januarja 2009.[5] Razlog za prodajo naj bi bilo pomanjkanje sredstev za razvoj vseh obstoječih znamk, pomanjkanje potenciala za rast v regiji in osredotočenje na ključne programe.[6][7]
Sestavine
[uredi | uredi kodo]Čokolešnik je sestavljen iz pšeničnega zdroba in moke (60%), sladkorja (41g na 100g izdelka), čokolade v prahu (6%), lešnikov (2%), manjmastnega kakavovega prahu in arome.[8][9] Njegova različica Čokolešnik Fitness vsebuje 12g sladkorja in maltodekstrin.[10]
Proizvodnja
[uredi | uredi kodo]Kosmiče za kašo pridobivajo tako, da maso skuhajo, jo posušijo in na tanko zvaljajo na sušilnih valjih ter zdrobijo.[2]
Leta 1984 je tovarna v Mirni na Dolenjskem, ki jo je Kolinska zgradila leta 1972 za predelavo krompirja v pire, v okviru programa Bebi poleg Čokolešnika proizvajala instant kaše »riž«, »kakav« in »nevtral«, leta 1986 »pomaranča«, »jabolko«, »riž«, »kakav«, »nevtral«, »medenko « in »čoko«, leta 1987 pa »čoko«, »grisko«, »rižko«, »medenko«, »vanilko« in »karamelko«.[11][12][13][14][15] Najbolj priljubljena okusa sta bila Čokolešnik in Čoko, ki sta se edina ohranila. Znamka Bebi je postala samostojna in obsegala hrano za otroke do tretjega leta starosti. Čokolešnik/Čoko je bil po trditvah proizvajalca tako namenjen starejšim otrokom in t.i. ljubiteljem »lahkih in hranljivih obrokov, ki so v skladu z modernimi trendi prehranjevanja«.[16][17][18] Nekaj časa sta bila v prodaji Čoko s koščki čokolade in Čokolešnik z vlakninami.[19]
Sredi osemdesetih je Kolinska največ otroške hrane izvozila v Sovjetsko zvezo in Poljsko. Za izvoz na Bližnji vzhod in v nekatere afriške države, predvsem Kenijo in Burundi, je razvijala okusa po bananah in pomaranči. Za leto 1986 je načrtovala zagon prvega sušilnega valja v Jugoslaviji, ki sta ga načrtovala Smelt in biro IGM Sava Krško, izdelala pa krška Kovinarska.[15] V devetdesetih je Rusija ostala njen najmočnejši trg.[11]
Znamka Bebi
[uredi | uredi kodo]Bebi se je leta 2007 umaknil iz Slovenije in ostalih držav jugovzhodne Evrope, ostal pa je na trgih nekdanje Sovjetske zveze.[17][20] Droga Kolinska je po prodaji znamk Čokolešnik in Čoko prodajo znamke Bebi ustavila v začetku aprila 2009 zaradi slabšanja prodaje v Rusiji in Ukrajini.[21] Program Bebi se je delil na linije Bebi, Bebi premium in Bebi junior.[16] Leta 2020 je znamko kupila srbska skupina Nelt. Tovarna v Mirni ni bila del prodaje.[22]
Kritike
[uredi | uredi kodo]Na spletni strani veš, kaj ješ? (Zveza potrošnikov Slovenije in Ministrstvo za zdravje RS) je Čokolešnik označen za izdelek s preveliko količino sladkorja ter mejnimi količinami maščob in nasičenih maščob.[23] Čokolešnik Fitness je kljub manjši vrednosti sladkorja odsvetovan za pretirano uporabo.[24] Pedagogi in nekatere šole si prizadevajo za zdrav in raznolik zajtrk otrok, ki ne bi vseboval tovrstne presladke industrijsko predelane hrane.[25][26][27] V medijih se pojavljajo recepti za alternativne »čokolešnik« kaše brez sladkorja, ki so po mnenju avtorjev tudi cenejše in bolj hranljive.[28][29]
Glej tudi
[uredi | uredi kodo]Sklici
[uredi | uredi kodo]- ↑ "Na sejmu je za vsakogar nekaj". str. 5. Gorenjski Glas. 8. april 1980. l. 33. št. 27.
- ↑ 2,0 2,1 Kopušar, Sebastijan (19. maj 2007). »Kulinarika za kuharske lenobe«. Dnevnik. Pridobljeno 4. februarja 2021.
- ↑ »Zgodovina Podravke po letih«. Podravka.si. Pridobljeno 5. februarja 2021.
- ↑ str. 72. LUKANČIČ, Mojca, 2005, Možnosti za interno merjenje vrednosti kapitala tržnih znamk v podjetjih : magistrsko delo [na spletu]. Univerza v Ljubljani, Fakulteta za družbene vede . [Dostopano 5 februar 2021]. http://dk.fdv.uni-lj.si/delamag/mag_Lukancic-Mojca.PDF
- ↑ »Droga Kolinska prodaja še eno blagovno znamko; Čokolešnik gre v hrvaške roke«. Dnevnik. 3. oktober 2008. Pridobljeno 4. februarja 2021.
- ↑ str. 103. VAGAJA HRIBAR, Polonca, 2010, Vodenje odnosov z notranjo javnostjo : primer Droge Kolinske d.d. [na spletu]. Univerza v Ljubljani, Fakulteta za družbene vede . [Dostopano 5 februar 2021]. Pridobljeno http://dk.fdv.uni-lj.si/magistrska/pdfs/mag_vagaja-hribar-polonca.pdf
- ↑ str. 37. LEVAČIČ, Samo, 2008, Analiza poslovne združitve Droge in Kolinske : diplomsko delo [na spletu]. Univerza v Ljubljani, Ekonomska fakulteta. [Dostopano 5 februar 2021]. Pridobljeno http://www.cek.ef.uni-lj.si/u_diplome/levacic3557.pdf
- ↑ »Čokolešnik, 1800 g«. trgovina.mercator.si. Pridobljeno 4. februarja 2021.
- ↑ »ČOKOLEŠNIK PODRAVKA, 1,8KG«. www.spar.si. Pridobljeno 4. februarja 2021.
- ↑ »Čokolešnik Fitness«. Podravka.si. Pridobljeno 4. februarja 2021.
- ↑ 11,0 11,1 str. 9. "Kolinska se vrača h krompirju". Dolenjski list (22.10.1998), letnik 49, številka 42. Dokument v zbirki Digitalne knjižnice Slovenije.
- ↑ str. 9. Dolenjski list (30.08.1984), letnik 35, številka 35. Dokument v zbirki Digitalne knjižnice Slovenije.
- ↑ str. 10. Dolenjski list (04.09.1986), letnik 37, številka 36. Dokument v zbirki Digitalne knjižnice Slovenije.
- ↑ str. 10. Dolenjski list (03.09.1987), letnik 38, številka 35. Dokument v zbirki Digitalne knjižnice Slovenije.
- ↑ 15,0 15,1 str. 5. "Otroška hrana za Jutrovo". Dolenjski list (22.08.1985), letnik 36, številka 34. Dokument v zbirki Digitalne knjižnice Slovenije.
- ↑ 16,0 16,1 "BEBI – od dolenjskih gričev do ruskih step" Arhivirano 2021-09-19 na Wayback Machine.. str. 25. Magazin Atlantic Grupe. Številka 24, Letnik IX, Zagreb, december 2013. atlanticgrupa.com
- ↑ 17,0 17,1 str. 48. Letno poročilo družbe Droga Kolinska, d. d., in Skupine Droga Kolinska ZA LETO 2006. Maj 2007. Droga Kolinska, d. d..seonet.ljse.si
- ↑ »Instant otroška hrana Bebi«. kolinska.si. Arhivirano iz prvotnega spletišča dne 4. maja 2005. Pridobljeno 5. februarja 2021.
- ↑ »Otroška prehrana«. kolinska.si. Arhivirano iz prvotnega spletišča dne 27. februarja 2007. Pridobljeno 5. februarja 2021.
- ↑ »Bebi«. www.atlanticgrupa.com (v angleščini). Arhivirano iz prvotnega spletišča dne 14. februarja 2021. Pridobljeno 5. februarja 2021.
- ↑ »Otroška hrana Bebi ostaja v portfelju programov Droge Kolinske«. Dnevnik. 8. april 2009. Pridobljeno 5. februarja 2021.
- ↑ Kristan Fazarinc, Marjana (1. september 2020). »Atlantic Grupa blagovno znamko Bebi prodala Nelt Grupi«. www.delo.si. Pridobljeno 5. februarja 2021.
- ↑ »Čokolešnik«. veskajjes.si. 23. junij 2011. Pridobljeno 5. februarja 2021.
- ↑ »Čokolešnik, Fitness«. veskajjes.si. 26. januar 2018. Pridobljeno 5. februarja 2021.
- ↑ str. 18-19. MARINAC, Tanja, 2016, Spodbujanje otrok k uživanju živil z manj sladkorja [na spletu]. Univerza v Ljubljani, Pedagoška fakulteta. [Dostopano 5 februar 2021]. Pridobljeno http://pefprints.pef.uni-lj.si/3924/1/marinac%2Dtanja%2D31.8.2016%2Dpotrjeno%2Dza%2Doddajo.pdf Arhivirano 2018-11-02 na Wayback Machine.
- ↑ Manj sladkorja na POŠ Sovodenj. str. 19. PODBLEGAŠKE NOVICE. letnik 21, številka 4. maj 2017. podblegaske-novice.si
- ↑ Kakšen zajtrk imajo učenci OŠ Gabrovka – Dole?. os-gabrovka-dole.si. pridobljeno 5. februarja 2021
- ↑ »Nekaj namesto kosmičev«. arhiv.gorenjskiglas.si. 26. februar 2015. Pridobljeno 5. februarja 2021.
- ↑ »Zdrav zajtrk: domač čokolešnik«. RTV 4D. 20. februar 2019. Pridobljeno 5. februarja 2021.
Zunanje povezave
[uredi | uredi kodo]- Čokolešnik. podravka.si